![](gramata/Organizacija_r03_c2.gif) ![](gramata/gramata_saturs.gif) ![](gramata/gramata_laiks.gif) ![](gramata/gramata_vieta.gif) ![](gramata/gramata_cilveki.gif) ![](bildes/gramata-menu.gif) ![](gramata/Organizacija_r03_c2.gif) ![](gramata/Organizacija_r19_c2.gif) |
Emīls Zēmers, NMV 341 Emīls Zēmers dzimis 1928. gadā Ezeres pagastā, 5 bērnu ģimenē. Bērnība un jaunība pavadīta tēva lauksaimniecībā. 1947. gadā ģimene sāka sadarbību ar partizāniem, dažus no tiem slēpjot savās mājās. Kad par to uzzināja čeka, ģimenei tika piedāvāts ziņot par partizānu darbību. Pēc pašu partizāņu ieteikuma viņi piekrita sadarbībai, taču sniedza nepatiesu informāciju. Sākot ar 1949. gada 25. martu Emīls, kā arī viņa brālis un māsa pievienojās partizāniem un sāka dzīvi mežā. 1950. gadā tika apcietināti vecāki un notiesāti uz 25 gadiem Sibīrijā, bet pašu Emīlu pēc nodevības apcietināja 1951. gadā. Tālāk sekoja apcietinājums, pratināšanas un visbeidzot spriedums - 10 gadu ieslodzījums darba nometnē Sibīrijā par dzimtenes nodevību. Sodu izcieta Kemerovas un Omskas apgabalā, Latvijā atgriezās 1956. gadā. 1957. gadā apprececējās, ar sievu dzīvoja Rīgā, strādāja dzelzbetona fabrikā, taču tā kā bija problēmas ar pierakstu, nolēma pārcelties uz laukiem. Izvēlētajā fragmentā aprakstīta sadarbības sākšana ar partizāniem, dzīve mežā un apcietināšana. |